Формування стратегій управління антимонопольними комплаєнс-ризиками - Кобєлєва, Тетяна Олександрівна (Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут", 2020)
В статті доведено, що антимонопольний комплаєнс у даний час трактується, як система внутрішньо-корпоративного попередження порушень антимонопольного законодавства. Тому антимонопольний комплаєнс визначається, як система внутрішнього забезпечення відповідності вимогам антимонопольного законодавства (антимонопольний комплаєнс) - сукупність правових і організаційних заходів, передбачених внутрішнім актом (актами) господарюючого суб'єкта або іншої особи з числа осіб, що входять в одну групу осіб з таким суб'єктом господарювання, якщо такі внутрішні акти поширюються на такого господарюючого суб'єкта і спрямованих на дотримання ним вимог антимонопольного законодавства та попередження його порушення. Обґрунтовано, що кількісна оцінка будь-якого виду діяльності і ризиків може бути досить складною задачею, тому до процесу управлінняризиками важливо залучити фахівців у конкретній сфері діяльності з досвідом роботи в сфері управління ризиками і оцінкою ризиків, а також спеціалістів в антимонопольній сфері. Визначено найбільш характерні етапи оцінки ризиків підприємства і побудови системи управління ними в структурі антимонопольного комплаєнса. Репутація підприємства стала реальним ринковим фактором, інвестори почали оцінювати ділові якості підприємств в цілому, їх підхід до рішень складних проблем, креативність, чесність, участь у вирішенні соціальних проблем суспільства. На перший план поступово виходять так звані «нематеріальні якості» - імідж товару і репутація, тому жодне підриємство не може ігнорувати такі фактори, як ділові взаємовідносини і громадську думку. Сильна позитивна репутація підприємства сприяє підвищенню його конкурентоспроможності, залучає до співпраці інвесторів, постачальників, споживачів, підтримує високу ринкову вартість акцій. Кожне послаблення репутації підприємства приносить суттєві матеріальні та іміджеві збитки промисловому підприємству.

The article proves that antitrust compliance is currently interpreted as a system of intra-corporate antitrust violation. Therefore, antitrust compliance is defined as a system of internal compliance with the requirements of antitrust law (antitrust compliance) - a set of legal and organizational measures provided for by the internal act (s) of a business entity or other person from among persons belonging to one group of person s with such sub ' an economic act, if such internal acts extend to such an economic entity, and aimed at complying with it the requirements of antitrust law and preventing its violation. It is substantiated that quantifying any type of activity and risk can be quite a challenge, so it is important to involve ri sk specialists in a specific area of expertise with experience in risk management and risk assessment, as well as experts in the antitrust field. The most char acteristic stages of enterprise risk assessment and construction of a system for managing them in the structure of antitrust compliance are identified. The company's reputation became a real market factor, investors began to evaluate the business qualities of enterprises as a whole, their approach to solving complex problems, creativity, honesty, participation in solving social problems of society. So-called "intangible qualities" are gradually coming to the fore - the image of the product and reputation, so no business can ignore such factors as business relationships and public opinion. A strong positive reputation of the company promotes its competitiveness, attracts investors, suppliers, consumers, supports the high market value of the shares. Every weakening of the company's reputation brings significant material and image losses to the industrial ent erprise.
The formation of antimonopoly complainсе-risk management strategies
Keywords: монопольне законодавство; причини комплаєнс-ризиків; промислові підприємства; monopoly legislation; causes of compliance risks; industrial enterprises